Cила молитви
Боря вже вільно читав і писав. Особливу радість доставляло йому читання християнських книг. Він щодня читав Євангеліє і знав багато біблійних історій. Мріяв Боря поїхати в далекі країни, полазити по високих горах, пополювати на тигра чи ведмедя.
Одного разу до них в гості приїхав татів друг - місіонер. Він багато років жив в Гренландії серед ескімосів. Разом з ними йому доводилося тулитися в маленьких юртах, які називалися «голку». Дядько-місіонер розповідав ескімосів про Христа, читав їм Слово Боже. Для цього він і поїхав так далеко.
Борі було дуже цікаво слухати бажаного гостя, який багато розповідав про ту далеку північну країну. Ці історії були так захоплююче, що, сидячи за столом, Боря навіть забував є. О, скільки всяких труднощів пережив цей місіонер!
Спочатку Боря соромився задавати питання, але, слухаючи гостя, він все ближче і ближче посувався до нього.
Нарешті Боря зовсім осмілів і запитав:
- А ви коли-небудь бачили там справжнього тигра, слона або лева?
- Ні, - розсміявся місіонер, - ці звірі живуть тільки в жарких країнах, на півдні. Але мені не раз доводилося зустрічати бурих і білих ведмедів. Це дикі і дуже небезпечні звірі.
- І ви їх не боялися?
- Боявся, - зізнався місіонер. - Кожного разу при зустрічі з ведмедем мені ставало страшно. Але Бог, Якому я служу, сильний захистити від усіх звірів.
- Я теж хочу бути місіонером, - пожвавішав Боря. - Я хочу поїхати з вами і розповідати ескімосів про Христа.
На цей раз дядько навіть не посміхнувся, а тільки серйозно сказав:
- Тобі ще треба підрости, щоб їхати зі мною. А допомагати місіонерам, і мені зокрема, ти можеш вже зараз! Знаєш, як?
Боря похитав головою. Він навіть не уявляв, чим можна бути корисним для місіонерів, живучи вдома.
- Ти можеш молитися за всіх, хто проповідує Євангеліє. І не тільки за тих, хто працює на Півночі. Багато місіонерів працює в Африці, в диких джунглях. Небезпек і всяких труднощів там не менше, ніж на Півночі! Там водяться отруйні змії, тигри і леви. Там живуть і племена людожерів.
Затамувавши подих, Боря слухав розповідь дядька.
- Для того щоб розповісти їм про Христа, про вічне життя, потрібно залишити все і забути про себе. Твоя молитва може надати велику допомогу тим, хто проповідує Євангеліє. Бог, чуючи твої прохання, буде охороняти Своїх благовісників, захищати їх і благословляти.
Ця пропозиція дуже сподобалося Борі.
«Буду молитися за місіонерів, а як виросту - сам поїду проповідувати», - вирішив він про себе. З тих пір він ніколи не забував молитися про своє дорослому друга-місіонера.
Пройшло багато часу. Одного разу впала отримав від свого друга лист, в кінці якого він написав кілька рядків і для Борі.
Дядько повідомляв, що зовсім недавно він мало не потрапив в лапи ведмедя. Йому потрібно було плисти на човні посеред льодів по дуже вузькому каналу. І раптом майже на половині шляху він побачив попереду великого білого ведмедя. Звір завмер, чекаючи жертву. Тікати було нікуди, та й марно.
Дядько писав, що спочатку йому стало дуже страшно. Він уявив собі сильні лапи, гострі ведмежі кігті, величезну пащу. Але раптом страх зник. Місіонер згадав про своє маленьке одного - Борі, який обіцяв молитися за нього. «Боже, спаси мене, почуй молитву Борі!» - подумки попросив дядько.
Ведмідь ще трохи постояв, голосно рикнув, а потім повільно повернувся і, перевалюючись з ноги на ногу, пішов геть.
|
|
|
|
Старший брат
Навесні Ігореві виповнилося одинадцять років. Він мав старшого брата Андрія. Він нещодавно повернувся із армії. Ігор сильно любив Андрія і в усьому наслідував його. Вони разом щось ремонтували у майстерні батька, разом читали Біблію вечорами та розмірковували про прочитане. Андрій завжди розумів Ігоря. А той, як другові, довіряв старшому братові всі свої мрії та таємниці.
Якось, спеко...
Великдень без тата
Наближався Великдень. У християнських сім'ях це свято відзначається особливо урочисто. У будинку та на вулиці зазвичай наводять порядок, мами та бабусі печуть пиріжки, а дітлахи, як завжди, всім допомагає.
Передсвяткова метушня панувала і в сім'ї Кузнєцових. Хлопчики прибиралися у дворі та у сараї, а дівчатка – у хаті. Робота у них сперечалася, бо всі бралися за неї охоч...
Таємниця молитви
Хлопчику було вісім років, коли його залишили жити з морським вовком. Так називали бувалих людей, які рідше ступали на землю, ніж на палубу корабля, моря, що борознить, і океани. Таким і був капітан, який зви...
Небезпечний сон
Вечоріло. Величезне, немов палаюче вогнем, сонце повільно зникало за обрієм. Його останні промені м'яко ковзали по гілках дерев, по траві і ніби прощалися з усіма, щоб уранці знову зустрітися. На галявині, оточеній високими соснами, що стояли впереміж із кучерявими, стрункими берізками та пухнастими ялинами, розкинувся дитячий християнський табір.
Останній вечір у лісовому таборі ...
Хіба не диво?
Каталися дітлахи на санчатах. З'їжджаючи з гірки, мала Ніна впала, сильно вдарилася головою і знепритомніла.
Проповідь каштана
Маша, я ніяк не можу впоратися з цим завданням, - підійшла Анечка до старшої сестри. - Невже ти не можеш вирішити таке легке завдання? - сердито буркнула Маша, вириваючи з рук Ані зошит. - Через твоє завдання у мене не залишиться часу позайматися на піаніно!
- Не гнівайся, Машенько, я спробую ще раз, може, мені вдасться вирішити самій, - миролюбно сказала Аня.
Маша швидко ви...
Недільна школа
Швидко минув тиждень. Знову настала неділя. Валентина Іванівна зазвичай недільними ранками прокидалася так само рано, як і в будні. Але оскільки її діти і чоловік ще спали, вона використовувала час для особистої молитви, а також для того, щоб ще раз обміркувати, що має розповідати дітям у недільній школі. Сьогодні вона підготувала тему: «Про чуда Ісуса». Їй хотілося, щоб діти розпов...
Молитва Еммі
Маленькій Еммі було всього чотири роки, а для неї Ісус уже став саме її Ісусом. Так, вона вже звернулася до Нього в щирій молитві, визнала перед Ним усі свої гріхи (знаєте, адже малята теж грішать) і попросила Його простити її, оселитися в її серденьку і стати її особистим Спасителем. Ісус точно виконав прохання маленької дівчинки, як і обіцяв! Він став таким реальним для неї, нем...
Вмій прощати
Як тільки пролунав дзвінок з уроку, дітлахи висипали надвір. Всім хотілося знати, що там так гуркотіло і скреготіло під час занять. Виявляється, на шкільний двір в'їхали величезні КамАЗи. Вони привезли цеглу, пісок та дошки.
Давно вже було ухвалено рішення добудувати та розширити стару, ще до війни побудовану школу. Ось і починалася вона, така цікава робота – будівництво. Ко...
Подарунок Ісусу
Майже з самого ранку Тім не відходив від вікна, милуючись сонечком і снігом.
- Мамо, дивися, як багато снігу на вулиці! — потягнув він до вікна, коли вона увійшла до кімнати.
- Завтра Різдво, синку, ото Господь і послав сніжок на радість дітям!
- Розкажи мені ще раз про Ісуса! - попросив Тіма,
Усадивши сина на коліна, мати вже вкотре повідала йому п...