Ватажок
Мрійливі не будуть стогнати від болю утрати,
А більше знайдуть інших в світі ймовірних шляхів,
Здолати щоб двері закриті й залізнії ґрати.
Їх руки старанні ще зловлять багато птахів.
Покірний не стане скавучати й битись об стіни,
Аби довести, що навколо усі неправі,
Лиш зовсім дурний рветься в зону, де тільки руїни,
І йде по стежинам, хоч бачить, які ті криві.
Лиш в того завжди не буває спокійної ночі,
У кого давно стала совість нечиста й брудна,
А серце, б‘ючись, вже вистрибує, в’яне в турботі,
Яка не приходить звичайно ж тихенько одна.
Пронизливий погляд не буде безглузде питати,
Язик не чіпатиме злих і огидливих слів.
Лиш любляче серце у змозі нас змусити встати,
Воно допоможе тому, навіть довго хто тлів.
Палаючі рани не в силах таких і зломити,
Та болі пекучі не зможуть униз притулить.
Замерзлі кайдани їм легко в собі розтопити
І тіні з проваллями в інших умить освітить.
Вставатимуть люди на бік сильних духом і тілом,
За лідером, вправним у всьому для них ватажком,
За тим, хто до всіх випромінює сяюче світло,
І тим, хто для кожного став бездоганним зразком.
---
Цей вірш висловлює ідею того, що мрійливі та покірні люди знаходять сили та натхнення внутрішнього світла, навіть після пережитих труднощів і втрат. Автор визнає, що в житті можуть бути виклики, втрати, розчарування, але мрійливі та покірні люди не здаються перед цим, а знаходять нові шляхи і можливості.
Вірш також підкреслює важливість моральних цінностей, які приводять до внутрішньої сили і можуть змінити світ. Мрійливі та покірні люди є надією для інших і можуть служити прикладом для інших в боротьбі зі своїми власними труднощами та перешкодами.
16.10.2023
|
|
|
|
Квіти прощення
В білосніжнім платті, як сніжинка,
(В гості чи у дім батьків своїх)
Дівчинка йшла по в’юнкій стежинці
Із букетом квітів запашних.
Гарна, мов тополя срібнолиста,
І весела, як дзвінкі струмки.
Їй щось ніжно шепотіло листя
І всміхались щиро пелюстки.
Сонечка закохане проміння
Кучерів розчісувало сад.
Дівчинка ж, як ч...
Господи мій Боже,мене вчуй, Від гонителей мене Ти захисти
Господи мій Боже,мене вчуй,
Від гонителей мене Ти захисти,
Мою бідну душу порятуй,
Бо тільки визволити зможеш мене Ти!
Якщо неправда є в моїх вустах,
Якщо я злом комусь хоч заплатив,
То переслідує мене хай враг
І мою славу хай затопче в прах!
Суди мене по правді Ти моїй
Й по непорочності моїй в мені.
Ти судиш ...
Що вибереш ти??? Вірш про наше «завтра»
Хтось помирає…Хтось у світ приходить…
Не народившись хтось до Бога йде…
Хтось втратить щось, а інший щось знаходить…
Хтось гірко плаче, в щасті хтось живе…
І так за роком пролітають роки,
І так минають дні і місяці,
Не встигнемо змигнути навіть оком
Як буде іспит в нашому житті.
Сьогодні ми від Господа ще...
ХВАЛЮСЯ ГОСПОДОМ
Хвалюся Господом Своїм,
Як справжнім другом дорогим !
На Нього маю я надію,
Ним потішаюся й радію !
Нічим не можу більш хвалитись
І лиш від нього можу вчитись !
Бо все, що в світі - марнота,
Вона відводить від Христа...
А Його істини Святі,
Немов монети золоті !
Найбільший скарб - це Боже Слово,
Від Н...
Візьми мене за руку й поведи
Візьми мене за руку й поведи ,
В глибини у які я не ступала ,
Мені без Тебе мов в пустелі без води ,
Мені без Тебе і життя усього мало..
В Тобі усі джерела повноти,
І радість й мир, і спокій безкінечний ,
Візьми мене за руку й поведи,
Я знаю,що з Тобою скрізь безпечно -
В пустелі , в горах і в долинах низьких,
В доро...
Пройшов Ти вже земну Свою дорогу. Ось Віфлеєм - народження Твоє
Пройшов Ти вже земну Свою дорогу.
Ось Віфлеєм - народження Твоє.
Не в пишноті, та зустріч була Бога.
У бідноті дитинство все Твоє.
Гоніння ще із самого дитинства.
І хрещення, та посту сорок днів.
Пустеля і спокуси - звідки сила
Нападки відбивати сатани?
А сила у Тобі, бо Ти - Син Божий.
Отець і Син, і Дух Святий в Од...
Безцінний скарб
Ми втратили скарбів безцінних немало:
Хто сина, хто доньку, маленьке дитя,
Матусю чи тата… бабусі не стало…
Ми втратили все у війні за життя.
Ми втратили сім‘ї, наш світ й спілкування,
Будівлі, квартири, хати та міста.
Ми втратили храми й гарячі бажання,
Але ми не втратили в серці Христа.
Не втратили гідність та людське сумління
На поміч спішит...
Ради Христа
Осіннім днем іду по місту я своїм,
Раптом помітила я бідного хлопчинку,
Одежа тепла не була на нім,
В тремтячих ручках він тримав табличку.
На ній нерівно почерком простим,
Щиро по дитячому і ясно,
Текст звернення до всіх людей застиг,
Великим шрифтом і незгасно:
«НА ХЛІБ БУДЬ–ЛАСКА ВИ ПОДАЙТЕ
РАДИ ХРИСТА! СПАСИБІ ...
Гончар ось місить глину для посудини
Гончар ось місить глину для посудини.
А вона різна у руках його бува.
Бува тверда, що розмочити важко.
Бува, каміння у собі хова.
Бува м'яка піддатлива на вигляд.
Глечика ліпить ніжно не ламає.
Тому гончар із кожною лиш глиною,
По свому особливо поступає.
Одну він мочить глину дуже довго.
А іншу мне, каміння вибирає.
...
Буває що слова, не сходяться з ділами
Буває що слова, не сходяться з ділами,
Граємо в Церкву, в християн.
О Боже!Що стається з нами,
Дай нам побачить наш самообман!
Знання великі ми по вуха знаєм,
Розумних фраз набралися запас.
І думаємо–Бога краще знаєм,
А Він стоїть і жде в стороні нас.
Він жде, коли ми в бігах безтурботних,
Збагнемо враз,що Бога в н...