Білим голубом з Неба спустився до мене
Білим голубом з Неба спустився до мене,
І звільнив грішну душу від горя і мук,
Я Твоєю любов'ю навіки спасенна,
Ти Отець є , Ти- Син, Ти - мій Бог , Святий Дух.
Ти є скеля моя , Боже, Ти не людина ,
Ти наповнюєш радістю , мир подаєш.
Над бідою несеш мене, наче дитину,
І долинами смерті за руку ведеш.
Як порою душа моя сповнена страхом,
І тривожить питання:"Як бути ? Як жить?"
Ти на поміч щоразу спішиш білим птахом ,
І ніхто так так, як Ти ,нас не зможе любить.
Дні бувають важкі, розбиваються мрії,
Часто падаю я , спотикаюсь без сил..
Але знову в душі воскресає надія ,
Коли чую я шелест Твоїх вірних крил.
Ворог ходить слідами, бажає втоптати,
Мою душу в болото , кричить: "Не змогла,
Знову впала й тобі вже на ноги не встати ,
Ти одна , у душі твоїй стільки є зла.
Подивися на себе , твій одяг нечистий,
Дух Святий відступає, і щастя нема,.
Не простить Бог тебе.. Ти спіткнулась навмисно
Твоє серце як камінь, у ньому зима..."
Але з тихого Неба Ісус промовляє:
"Я ж за тебе, дитино Моя , постраждав,
Кожен раз у падіннях тебе підіймаю,
Як овечку ,не раз з хижих лап рятував.
Бачиш рани Мої? Це , дитино, за тебе ,
Я одежі білішими снігу зроблю ,
Як наднизько впадеш, підійму аж до Неба...
Все тому що люблю , все тому що люблю.
Неосяжна любов , як її зрозуміти ,
В ній є стільки тепла , до людини жалю...
Кров пролив на хресті , мусів болі терпіти,
А тому що люблю, все тому що люблю...
Твоє серце Я скарбом безцінним вважаю,
Ще не раз благодать Я на нього зіллю ..
Бережу Я тебе і скорботи всі знаю ,
все тому що люблю, все тому що люблю!
І Святим Духом Я потішаю, рятую,
А над міру страждання тобі не пішлю...
Днів прекрасних твоїх Я шедевр намалюю,
Все тому що люблю, все тому що люблю...
Небо нині відкрите. Тебе там чекаю,
Ти дійдеш . Лиш тримайся за Руку Мою.
Я для тебе вінець вже готовим тримаю ,
Бо навічно , безмежно , і щиро люблю.
Наталія Мартинюк
---
Цей вірш виражає віру та вдячність перед Богом, Який є унікальним, милосердним і готовим приймати та любити грішних. Основні пункти вірша:
-
Вірш починається із зображення голуба, який символізує духовну чистоту та надію. Автор наголошує, що Бог спустився, щоб врятувати її грішну душу.
-
Автор виражає вдячність перед Богом і розпізнає Його як Творця і Всевладного. Вірш підкреслює роль Святого Духа в житті автора.
-
Вірш виражає віру в Бога як спасителя та провідника в житті, незважаючи на життєві труднощі і важкості.
-
Поет виражає впевненість у тому, що Бог є її опорою в тяжкі миті, долає біду та підтримує її.
-
Вірш підкреслює, що Бог завжди готовий простити і підтримати, навіть коли душа сповнена страху та суму.
-
Поет закликає звертатися до Бога в молитві, наголошуючи важливість віри та спільноти з Ним.
-
В останніх рядках вірша виражається надія на спасіння та радість у майбутньому, коли душа зустріне Бога в Небі.
15.10.2023
|
|
|
|
Благодать.
Ллється із неба Твоя благодать,
Той бачить, хто бачити може,
А хто не бачить, то славу воздать
Не знає, не вміє, мій Боже.
Дихає він, - то Твоя благодать.
І як ложку несе до рота,
Жує, смакує і може ковтать,
Відпочине, йде до роботи.
Твоя благодать працює вс...
НОВИЙ ДЕНЬ
Я проснувшись зранку, не спішу
Гнатися вдогін за суєтою,
А спочатку БОГА попрошу
Щоб в початий день ішов зі мною.
І за ніч подяку принесу
За спокійний сон, за охорону,
Сонце ясне, вранішню росу,
Квіти що цвітуть на підвіконні.
Дякую, що трави навесні
І посіви, росить теплий дощик,
Хліб, духмяний ...
Ватажок
Мрійливі не будуть стогнати від болю утрати,
А більше знайдуть інших в світі ймовірних шляхів,
Здолати щоб двері закриті й залізнії ґрати.
Їх руки старанні ще зловлять багато птахів.
Покірний не стане скавучати й битись об стіни,
Аби довести, що навколо усі неправі,
Лиш зовсім дурний рветься в зону, де тільки руїни,
І йде по стежинам, хоч...
Коли війна в тобі іде / Вірш про війну в душі, в сім‘ях, проти ближніх
Війна в країні – це біда!
Та значно гірше і страшніше,
Коли війна іде в серцях…
Коли війна йде проти ближніх,
Коли війна йде проти тих,
З ким ти живеш в одному домі.
Коли війна в думках твоїх,
Вона приносить біль та втому,
Вона весь спокій забере…
І мир із серця твого піде,
Коли війна в ТОБІ іде…
Так часто ми ставимо рамки для Бога...
Так часто ми ставимо рамки для Бога...
Прийшовши до Нього, тримаєм в руках
Прописані плани і сильну тривогу...
І тінь недовіри сховавши в серцях,
Ми просим в молитві про власні потреби,
Про те, що вважаєм найкращим для нас...
Інструкцію пишем, як правильно треба,
Вказавши на точні обставини й час...
Ми впевнені в тому, що в...
Юрба розлючено ревіла, Злітали злобні крики знов
Юрба розлючено ревіла,
Злітали злобні крики знов,
Вона неначе знавісніла,
Як вела стратити Любов.
Ті, котрі вчора вистеляли
Дорогу одягом своїм,
Сьогодні "розіпни" кричали,
Любов розпясти треба їм.
Юрба, що вчора ще рядами
Сиділа й їла рибу й хліб,
Ревіла злими голосами:
"Достойний тільки...
Де ж самаряни ви простії?
Де ж самаряни ви простії?
Мало вас так ходить по дорогах.
Більше, лише священники святії,
У тій ученості своїй, все ходять строго.
А побитих так, навкруг, багато...
І лежать пораненії тяжко.
Проти творіння Бога ворог став так -
Добиває на дорозі впавших.
Лиш Ісус, як Самарянин добрий,
Підіймає і врачує рани.
Його учні т...
У небесах чекає нас Спаситель
У небесах чекає нас Спаситель,
Він від землі в той край узятий був
Щоб вічну уготовити обитель
Всім тим, хто у марноті не поснув.
Вже не згадаєм там земне, дочасне,
Лиш радість огортатиме святих,
Зоря ранкова там уже не згасне,
Вночі і вдень світитиме для них.
Гряди, Господь, і вірними дай бути,
Щоб зберегти сердечну чистоту,<...
Дякую Тобі, Господь Спаситель світу
Дякую Тобі, Господь Спаситель світу
Що мені відкрив Ти Книгу Свого Заповіту
І обітниці Свої мені подарував
Духа Свого в серце моє вклав
Я дякую Тобі за ласку й доброту
Якою Ти мене благословив
Я дякую мій Боже за любов Твою святу
Що в серце Ти моє навіки поселив
Подяку щирую прийми із моїх вуст
За кров Твою пречисту ...
МАМІ... - Християнський вірш для мами
Як добре, коли мама ще жива,
Хача давно вже посивіли скроні
І стали шорсткими її долоні,
Тихішим голос, що "дитино" зве.
Як добре, коли мама ще живе,
Коли ще можна, всю зібравши втому,
Прийти із пройдених доріг додому,
Де у розмові з нею сум спливе.
Як добре, коли очі ще її
Дарують погляд, сповнений любові,...