Те, про що я хочу розказати, Трапилось давно. Це був той час
Те, про що я хочу розказати,
Трапилось давно. Це був той час,
Коли за Христа ішли страждати,
Навіть смерть приймаючи не раз.
Було дуже холодно надворі.
Снігові замети - де не глянь.
Аж блищали від морозу зорі
І цю ніч обрали для знущань.
Групу християн на лід штовхнули.
В них забрали одяг і взуття,
Щоб нікчемними себе відчули
І щоби злякались за життя.
А вони стояли. Від морозу
Аж біліли. Може, й плакав хтось
Та відразу замерзали сльози.
Їх побачити катам не довелось.
Враз у небо здійнялася пісня
Про Христа, Його святу любов.
І хоч воїни гукали злісно
Та крізь ніч лилася знов і знов.
Міцно взявшись за замерзлі руки,
Всю любов до Господа несли.
І не слабли пісні тої звуки,
А щораз сильнішими були.
Вже й солдати добре перемерзли.
Щоб зігрітись, розвели вогонь.
Раптом один з них, найбільш кремезний,
Рот прикривши рупором долонь,
Гучно мовив: "Хто з вас хоче жити,
Нехай змовкне та іде до нас.
Зможе він біля вогню сидіти.
Швидше думайте, поки є час!"
Обірвалась пісня, бо відразу
Після слів тих із плачем один
Вигукнув таку болючу фразу:
"Я вже більше не християнин!"
І побіг скоріше між солдатів
До вогню, ховаючи лице.
Як же вони стали реготати:
"Хто з вас другим зважиться на це?"
Ну, а ті розгублено мовчали:
Розірвався їх братерський круг.
Боляче було, хоча і знали,
Що не кожен міг знести наруг.
Тільки як же буде тепер жити
Він, що зрікся в мить оцю Христа?
Ще ж лишилось трохи потерпіти,
І Господь зніме цього хреста...
Заспівали знову. Дуже тихо.
Голос в кожного із них тремтів.
Серед вигуків й гучного сміху
Вже не чути було пісні слів.
І тоді, наперекір усьому,
Кинув зброю молодий солдат.
Все, що з теплого було на ньому,
Зняв і від своїх ступив назад.
"Моє серце відтепер не з вами.
Я так хочу бути серед них!"
Повернувся й босими ногами
Впевнено пішов в холодний сніг.
Він з'єднав собою їхнє коло,
Посміхнувся щиро і сказав:
"Треба, щоби спів такий ніколи,-
Чуєте?- ніколи не змовкав!"
Знов лилася пісня. В ніч летіли
Невимовна радість і хвала.
І була в тій пісні дивна сила,
Що над смертю всіх їх піднесла.
***
Залишитись Господові вірним.
Що б не сталось, все перенести.
Все прийняти з рук Його покірно
І без нарікань йти до мети.
Не зректися у важкі хвилини.
Не засумніватися у Нім.
Не забути, що Він не покине,
Бо назвав уже дитям Своїм...
Дай нам, Боже, так життя прожити,
Все тримати міцно, що Ти дав,
Своїм місцем в Церкві дорожити,
Щоб до Себе потім Ти прийняв.
26.09.2023
|
|
|
|
Титанік
«Так каже Господь:
І будуть уражені Господом у той день від краю землі до краю землі, не будуть оплакані і не будуть прибрані і поховані, гноєм будуть на лиці землі.(Кн.пр.Єремії 25 :32–33).
По небу сонце ось пливе безхмарнім
І океан безмежним полотном.
Ті,що пливуть на кораблі шикарнім,
Усе,що діється,вважають сном.
Прекрасним сном, щ...
Минув вже день....
Минув вже день, неначе кліп очима,
У цьому дні, нас Бог благословляв,
Нехай Господь, серця від злого стрима,
Подякуєм, за милість, що нам дав!
Господи! Я так іти втомилась... Можна, трішки я ось тут спочну?
Господи! Я так іти втомилась...
Можна, трішки я ось тут спочну?
І в прохладі дня,в дібровій тіні,
Хоч на мить очі свої зімкну....
Можна мені, бо нема бажання
Далі йти. Уже я находилась!
Від втоми мою душу рве вагання,
Більш Господи не можу. Я втомилась!
Не раз здається шлях важким порою
І зрозуміть не можу я ніяк.
Так часто ми ставимо рамки для Бога...
Так часто ми ставимо рамки для Бога...
Прийшовши до Нього, тримаєм в руках
Прописані плани і сильну тривогу...
І тінь недовіри сховавши в серцях,
Ми просим в молитві про власні потреби,
Про те, що вважаєм найкращим для нас...
Інструкцію пишем, як правильно треба,
Вказавши на точні обставини й час...
Ми впевнені в тому, що в...
Як твій подих зводить знов і знов
Як твій подих зводить знов і знов,
І земля вже ходить під ногами,
Не забудь: ми творимо любов –
Вчинками своїми і думками.
І як шлюб буденністю зійшов,
Полум’я загасло із роками,
Твердо знай: ми творимо любов –
Вчинками своїми і думками.
Мало нині тих, хто ладний знов
Йти в житті нелегкими шляхами,<...
Цей день з подякою приймаю , Як найцінніший Божий дар
#happybirthdaytome
Цей день з подякою приймаю ,
Як найцінніший Божий дар ,
Нову сторінку відкриваю ,
Кладу бажання на вівтар...
Ще рік пройшов , І десь позаду,
Лишилися прожиті дні ,
Є в Господа на мене задум ,
Допомагає Він мені...
В цей день ще глибше розумію-
По Його милості живу ,
Він обе...
Цікава історія про ЛЮБОВ ДО БЛИЖНЬОГО
«Нема любові більшої на світі,
Коли за друга хто віддасть себе.» –
Так сказано в Новому заповіті.
А серед нас такі сьогодні є?
Я розповім історію правдиву,
Що змусила мене це написать.
Я розповім вам про одну родину,
Яка на ділі це пережила.
Жила сімя. Щаслива. Хоч і бідна.
Ростила дочок та своїх синів.
...
Останній час ... , і нам у ньому жить - християнські вірші
Останній час ... , і нам у ньому жить !
Така пора нам випала на долю
Народження і смерть - між ними лише мить
Як між сівбою - і жнивами в полі
Життя прожить - не поле перейти
І думка ця повсяк так серце крає
Прошу Господь дай сили щоб дійти
І Небо вспадкувать Святе безкрає
На цій дорозі стільки перешкод
Нераз стерня ...
Ішов Великий цар щоби страждати. Славний в’їзд Ісуса в Єрусалим
Ішов Великий Цар, щоби страждати.
Йшов не велично, як Могутній Бог.
Сидів Він, як людина, на осляті.
Так радо зустрічав Його народ.
Стелили в захваті під ноги одежини,
Лягало віття на дорогу перед Ним.
Одні стелили, бо Його любили,
А інші – бо Він мертвих воскресив.
Усі, навкруг, так радо величали:
«Благословен буд...
ПРОСТИ
Іноді важко сказати слово "прости"
"Чому?" — лунає думка в голові
Можливо справа все-таки в тобі,
Подивись ти друже у своїм житті.
Ти знаєш, що це за причина?
Чому так важко, це тобі зробить?
Коли це навіть ти і розумієш,
Але щось всередині тебе держить.
А знаєш, що це може бути?
Це може гордість, бут...