Навчіться цінувати все своє…
Навчіться цінувати все своє…
Можливо не таке вже й досконале,
Можливо і недоліки в нім є,
Можливе не таке вже воно й вдале…
Та це своє. І в цьому є вся суть.
Його від вас ніхто не відбирає.
Його від вас ніяк не відірвуть,
Хай і вогонь для цього запалає.
Своє завжди приємніше до тіла,
До серця ближче, ближче до душі,
Своє для себе над усе важливе,
Своє – надія у нічній тиші.
Як часто ми свого і не цінуєм,
А дивимося часто на чуже,
Чийсь заробіток вміло порахуєм,
Забувши геть про те, що є ж своє.
В гонитві цій, завжди за чимось кращим,
Не помічаєм, що лише своє,
Приносить нам найбільше в світі щастя,
Тому що це, вже нашим власним є.
Та ми не звикли « нашим» цінувати…
Завжди до чогось іншого ідем…
Та що в кінці погоні будем мати?
Що ми для себе цінного знайдем?
Нас не влаштує дім, добром багатий,
Бо нам потрібно ще якесь добро…
Ми звикли завжди тільки нарікати…
А нарікання – це велике зло.
Павло казав, що добре є людині
Яка є задоволена, бо так
Вона стає завжди і скрізь щаслива
І прославляє за усе Христа.
Прошу , давайте будем цінувати
Все те, що в нас УЖЕ сьогодні є.
І Бог тоді пішле для нас багато
Коли ми будем цінувать своє.
25.08.2023
|
|
|
|
ПРИВІТАННЯ ПАСТОРУ...
Від імені церкви братів і сестер
Слова привітання скажу я тепер,
Для наших братів, дорогих пасторів,
Нелегку їм справу Господь доручив...
Овечок Господніх в стадах стерегти,
А тим, що відбились- дорогу знайти...
Хай Бог вам у цьому, брати помагає,
І міцно за руку в житті вас тримає.
Ми дякуєм щиро за труд не легкий,<...
Життя…це що? і що його складає?
Життя…це що? і що його складає?
Секунди? Миті?, та ні - напевно це не час,
Це люди… ті, яких ми зустрічаєм,
І змінюється все, - вони міняють нас.
Хтось думає що можна час назад вернути,
Прожити ще раз незабутнє у житті,
Мелодію моментів тих, - ще раз почути,
Щоб було все насправді, а не просто в сні.
А...
Чи Ісус є серцем твоєї родини?
Чи Ісус є серцем твоєї родини?
Чи Він з вами разом в центрі, при столі?
Може нема місця в кутику хатини?
І закриті двері, темно у вікні.
Ти зітхнув так важко… В центрі? - Ні, немає…
Крісло що для нього, я давно зламав.
Жаль, та вся родина Його не чекає,
І ніхто не просить, щоб за стіл сідав.
Ти Його не бачиш, Він глядить у віконце,
День відшумів, стих вже гомін
День відшумів, стих вже гомін,
До заходу сонце схилилось.
Вечір, на землю, надходить,
Перша зоря пробудилась.
Хтось, у цей день, гірко плакав.
Хтось, навпаки, веселився.
Десь, увесь день, воювали.
Хтось, може, десь примирився
Десь, народилось дитятко -
Радість була в тому домі.
Комусь, в цей день, помирати.
...
ВІН ЩЕ ЗМИЄ ТУ КРОВ...
Поки світ у байдужості спить ,
Тут скорботи і сліз - ціле море...
Тут каміння у стінах кричить ,
Балки кажуть йому:" Горе , горе..."
Горе тому, хто зводить міста ,
Їх на крові невинних будує...
Розпинає вже вкотре Христа ,
Горе тим , хто гріхами гордує...
Села знову з містами бомблять,
Як дивно Бог створив усе довкола
1. Як дивно Бог створив усе довкола
Як все продумав Він, до всіх дрібниць
Радіє серце як я озирнусь навколо
І як творіння Боже повне таємниць
2. О, скільки є пракрасного усього
Що Бог створив на нашій цій землі
Але так часто ми не пам'ятаєм того
Як постраждав за нас Він на хресті
3. Він заплатив за нас Своєю кров&...
Бог шукає вірних на землі
Бог шукає вірних на землі
Що Йому навчились довіряти,
І з темряви в світло перейшли
Зберігають чистоту і святість.
Він шукає тих, хто не в словах,
А в горнилі своє,, Я'' розплавив,
Хто не відкидає Божий страх,
І не ставить вище своє право.
Він шукає тих, хто все готов
Немічному помагати брату,
Може хто завжди свою люб...
Ти вчив мене не опускати рук
Ти вчив мене не опускати рук.
Ти на руках тримав мене постійно.
Ти лікував від всіх сердечних мук.
І рани всі Ти гоїв дуже ніжно.
Як я пройшла – це знаєш тільки Ти.
Ти бачив все. Усі мої бажання.
Я завжди йшла з Тобою до мети
Не дивлячись на всі поневіряння.
Я йшла вперед, бо Ти завжди був там.
Ти кликав і казав щоб не здавала...
Боже, Україну збережи
Минає час, минають дні
І змінюється все навколо
Та тільки Бог Господь Святий
Не змінюється Він ніколи
В одну хвилину може Він
Змінити все в нашій краї...
Коли я опустила руки: Не знала як іти, й куди
Коли я опустила руки:
Не знала як іти, й куди,
Склонивши голову з розпуки
Сказала :Господи, веди.
І Він повів на вузьку стежку
Сказав: Ступай в Мої сліди,
В любу погоду, холод, спеку
З ціє стежки не зійди.
А потім Вів через колючки
До крові ранивши стопи,
Мені здавалося ці муки,
Не зможу більше я знести...